ONE SPRING NIGHT
Ma kosarazni voltam. - 13. RÉSZ -
Gi Seok oppa is ott volt magával?
Úgy van.
Talán még most is?
Igen.
Akkor, leteszem.
Miért?
Ji Ho-ssi...
Ne tedd le!
Mi ütött beléd?
Nincs semmi sürgős megbeszélnivalónk...
Úgyhogy majd később...
Sunbae, tegyen ki valahol, legyen szíves.
Kiszállsz? Mégsem tartasz velünk?
Mi a baj?
Hm? Veszekedtetek?
Ehh.
Hé, bocsánatot kellene kérnem?
Amiért erőltettem, hogy felvedd?
Mi baja van?
Hyung! Mit mondott Jo Ho, hova megy?
Ne hívogasd már, hagyd csak békén.
- Hova ment? - Nővel találkozik.
- Mi? - Tényleg?
Te mondtad, hogy van valakije.
Nem igazán. Azt mondta, próbál véget vetni neki.
Még, hogy véget vetni. Majd' szétveti a hév!
Tényleg?
Alig várom, hogy megtudjunk róla valamit.
Kiabálni fog, ugye?
Menjünk kevésbé zsúfolt helyre.
Beszéljen.
Kezdjem én?
"Sajnálom,"
"váratlanul ért."
"Hogy folytathattuk volna a beszélgetést a füle hallatára." Jól sejtem?
Áh, azért tette, hogy engem védjen, igaz!?
Akkor miért nem adta csak át neki a telefont?
Ha olyan merész akart lenni,
meg kellett volna mondania neki, hogy én vagyok az.
Nem mondhattam.
Egy idióta vagyok, aki fél kockázatot vállalni.
A segítségét kértem.
Kértem, hogy segítsen nekem továbblépni.
Miért kellene megtennem?
Ki vagyok én, hogy érdekeljen, ha maga belém szeret?
A saját szívemet is alig tudom türtőztetni, hogy szét ne szakadjon.
Miért érdekelne, hogy a magáé sajog-e vagy sem?
Én vagyok az elsődleges.
Az az első, hogy én mit akarok.
Hogy Yoo Ji Ho eszét veszti-e, nem érdekel.
Mi az? Elmész?
A barátnőm háborog. Hyung, majd találkozunk.
- Sziasztok, mentem. - Most komolyan?
- Mindegy. - Menj csak.
Rövid pórázon tartja a barátnője.
Azért én irigykedem.
Szeretném, ha engem is pórázon fognának.
Akkor szerezz magadnak barátnőt.
Még te próbálsz tanácsot adni?
Ezt hogy érted?
Mostanában folyton veszekedtek a barátnőddel.
Hé, gyere ki velem, oké?
- Mi a baj? - Csak beszélni akarok.
- Miért? - Mi a baj?
- Mi történt? - Mi folyik?
Nem akartam szóvá tenni,
mivel idősebb vagyok, és a barátnőm is belekeveredett,
de hogy lehettek a barátaid ilyen érzéketlenek?
Nem tudják, mi a helyénvaló, vagy mi?
Hogy sétálhattak be a barátnőm lakásába?
- A húga... - Jo Ho még rosszabb.
Van valakije,
úgyhogy, még ha nem magától ment is,
nem kellett volna egész éjjel náluk italoznia.
Ilyen meggondolatlan?
Nem erről van szó.
- Nem? - Dehogy.
Akkor még nagyobb a probléma.
Emlékszel rá...
hogy felhúzta magát egyik nap, amikor együtt ittunk?
Szerinted jelentett valamit.
- Ji Ho részeg volt akkor éjjel... - Talán...
szereti a barátnőmet?
Miket beszélsz!?
Ahh, de komolyan!
Hogy mondhatsz ilyet egyáltalán?
- Így gondolod? - Igen.
Nem tudod, ki a nő, akivel jár.
Akkor, hogy lehetsz ilyen biztos?
Na és te, hyung?
A sógornő mondta talán...? Hogy Ji Ho szereti őt?
Hogy őszinte legyek. Sértőnek találom.
Egyetértek, hogy a barátaim hülyék voltak,
de úgy csinálsz, mintha mocskos disznók lennének, akik bárkire rámozdulnak.
Tényleg úgy hangzik.
Borítsunk rá fátylat.
Ehh.
A francba.
- Ittál? -Hogy ne ittam volna?
Egy csomó szarságot kell elviselnem a hülyeségetek miatt.
Arról az estéről van szó Jae In-éknél?
Azt már elmagyaráztam.
Mindegy.
Még csak a közelébe se menjetek többé Gi Seok nőjének és a húgának.
Mi a gond? Történt valami?
Csak tegyétek, amit mondtam.
Mond meg Yoo Ji Ho-nak is.
És nyavalyás! Nem kellene neked tanulnod?
Nem csoda, hogy mindig megvágnak.
YEONG JAE
Történt valami?
Hyeon Su ki van kelve magából.
Nem akar mást, csak, hogy maradjak titokban?
Megértem, milyen helyzetben van,
és, hogy min megy keresztül, néha mégis feldühít.
Ez történt ma is.
Még amikor mérges lettem is önre,
éreztem, hogy ez nincs rendjén.
Nagyon kedvelem magát. (tetszik, szeretem)
Nem vagyok abban a helyzetben, hogy küzdjek magáért,
de túlságosan félek elvágni a kapcsolatunkat.
Mintha
napról napra...
menthetetlenül jobban szeretném ezt a Lee Jeong In nevű nőt.
Amikor megmondta Gi Seok-nak, hogy vége,
bár azt állítottam, nem ezt akartam,
őszintén szólva, titkon
azon járt az eszem, hogy nem vagyok elég jó önnek.
Elkezdtem aggódni, hogy hamarosan rá fog jönni erre.
Micsoda egy vesztes vagyok, igaz?
Bár azt mondtam, hogy önnek
semmi köze a szakításomhoz,
senki sem fogja ezt elhinni.
Önt fogják majd okolni.
Engem ez cseppet sem érdekel.
Őszintén szólva, még mindig nem tudom biztosan.
Nem tudom, hogy legyen az akár párkapcsolat,
akár házasság, mit várok tőle.
Jelenleg csak annyit tudok,
hogy a pillanatnyi helyzetemmel nem vagyok megelégedve.
Nagyon is jól tudom, hogy egyetlen kapcsolat sem ég folyton ugyanazon a hőfokon.
És lehetetlen, hogy egy pár sose bántsa meg egymást.
Nevezzen éretlennek, ha akar, mégis, én még mindig ez után áhítozom.
Olyan kapcsolatra, amiben nem csupán én vagyok odaadó,
és olyan szerelemre,
amiben nem okoznak nekem fájdalmat.
Az igazat megvallva, eszembe sem jutott,
hogy elkezdjek valamit önnel.
- Mármint... - Nem vagyok csalódott.
Túlságosan is értek mindent.
Megrekedtnek érezheti magát.
Együtt küzdeni le a nehézségeket és az akadályokat?
Ez csak képzelgés.
Ha egyszer majd tárgyilagosabbá válik a dologgal kapcsolatban,
akkor az egészet neheztelés nélkül elfogadom majd.
Hazugság.
Ha azt mondom, hogy vége,
és, hogy legyünk újra idegenek,
el fogja fogadni?
Jelenleg.
Sok-sok idő elteltével,
ha továbbra is ugyanúgy érez,
akkor közeledjen majd felém. ("Jöjjön hozzám.")
Még ha
addigra ráncos öregasszony leszek is?
Akkor is.
~ Ha a világ újra elfelejt forogni, ~
~ És ha a tél sosem válthat át tavaszba, ~
~ S ez nem jelent majd semmit. ~
~ Azért mi még lehetünk boldogok. ~
~ Ha az óra nem méri többé az időt, s minden pénz elfogy, ~
~ Azért mi még lehetünk boldogok. ~
~ Az eső nem hullik többé, ~
~ S a virág kihajítva hever a földön... ~
~ Azért mi még lehetünk boldogok. ~
Halló?
Ne forduljon meg.
Ha megfordul,
nem fogom engedni, hogy itt hagyjon.
Ha valóban...
sok év elteltével találok utat önhöz,
tényleg elfogad majd?
Úgysem fog addig tágítani, míg el nem fogadom.
Ne szeressen bele addig senki másba.
Én kicsinyes vagyok,
és önző is.
Nehezteljen rám, ahogy csak akar.
Nem számít, ha neheztel rám.
Csak ne szeressen bele másba.
Hihetetlen egy nő maga.
Mondtam, hogy kicsinyes vagyok.
Cserében...
amikor végül megtalálom önhöz az utamat,
ígérem, hogy minden kritika és bírálat ellen
meg fogom önt védeni.
Igazság szerint...
ezt akartam ma elmondani.
Soha többé nem fogok fájdalmat okozni önnek.
Ígérje hát meg, hogy várni fog.
Bármennyi időt szánhat rá,
csak aztán jöjjön.
Várni fogom, bármeddig tartson is.
~ Visszanézve könnyű ma már észrevenni, ~
~ Valami belül szabadságra áhítozik... ~
~ A történet a szemedben, s a csillagok az égen, megfordulnak, meg-, meg-... ~
~ Nézve a Szerelmet, s ahogy tervét szövi ~
~ Sürget minket, felajánlva kezét ~
~ Hozzám vezetni téged, kezdettől ez volt megírva ~
~ Most már értem, hogy ~
~ Változnak az évszakok, Múlnak, s újra visszatérnek. ~
~ Minden jelben téged látlak, Belefáradtam, hogy titkoljam mit érzek, ~
PATIKUS ~ Minden jel azt mutatja, ez valós. ~
Finom.
Hihetetlen.
- Köszönöm. - Jó étvágyat!
De jó is munkanélkülinek lenni, ugye?
Délben kelsz, és másokon élősködsz.
Nincs bűntudatod, látva a nővéredet, ahogy munkába megy reggelente?
Mindig én mosogatok és mosok helyette.
Még szép, amikor rátelepszel.
Csak mondom.
Hogy van mostanában Jeong In?
Mondtam, hogy tartsd szemmel.
Meg is tettem.
Milyen a kapcsolata Gi Seok-kal?
Átjött valamelyik nap borozni.
Tényleg?
Mit gondolsz, hogy vannak?
- Nos, tudod... - Csak mondd meg az igazat.
Szomorúnak tűnt.
RAKTÁR IDEGENEKNEK BELÉPNI TILOS
VÁRATLANUL, TE
Élvezkedsz?
Egy nagyravágyó projekt, amit áthat a te hátsó szándékod.
- Féltékeny vagy? - Miért lennék?
Utálom az olyan kapcsolatokat, amiktől csak főhet az ember feje.
Azt mondta, várni fog rám.
Na ilyet már nem minden nap hall az ember.
- Féltékeny vagy? - Ebben igen.
Azt mondta, feltétel nélkül várni fog rád?
Azt.
Ki vele, mi az? Így még gyomorrontást kapok.
Mi lenne, ha...
olyasmire készülnél, ami miatt talán mindenki elfordul majd tőled?
Mit tennél?
Folytatnád,
vagy feladnád?
A választás attól függ, pontosan mi is az a dolog,
de nem gondolod, hogy az,
amit mindenki elítél, nem lehet helyes?
Az azt mutatja, hogy meggondolatlan a döntés.
A patikusról van szó?
Nem.
Miért nem?
Valami gond van vele?
Dehogy!
Talán...
barátnője van?
Akkor mi lehet a probléma?
Velem van probléma. Velem!
Mit fogsz kezdeni a barátoddal?
Este találkozom vele.
Lezárod vele?
Igen.
Rémesen érezheted magad.
Amúgy is készültem már rá.
Miért van az, hogy a kapcsolatok mindig ilyen szarul végződnek?
Gyere, ülj le.
Hé!
- Hé. - Még csak most értél ide.
Egyél előbb pár falatot.
- Együnk. - Hogy lehettek ilyen nehéz felfogásúak?
Yoo Ji Ho, ugye, tudod, miről beszélek?
Úgy van, ahogy sejted.
Mi az?
"Mi az?"
Hé.
Annyi nő közül, miért éppen Kwon Gi Seok barátnője kell, hogy legyen?
Nem győzhetek?
Fogd be egy percre. Szóval... te... egész idő alatt találkozgattál vele?
Az igazság az...
hogy már azelőtt ismertük egymást, hogy Gi Seok bemutatta nekünk.
Randira hívtam,
de mondta, hogy barátja van, ezért megmaradtunk a barátságnál.
Hogy létezne barátság férfi és nő között? Nem igaz?
Nos, nem lehetetlen éppen...
Szóval? Még mindig csak barátok vagytok?
Nem, jobban szeretem annál.
Mit beszélsz?
Mindegy, rendben. Így érzel te. És mi a helyzet vele?
Ő is ugyanúgy érez.
Jobb lenne talán egy viszonzatlan szerelem?
Nem lenne jobb. Igaz?
Igen, ez igaz,
de ő...
Az a nő nagyon furcsa!
Akkor mihez fog kezdeni a pasijával?
Barátja van, hogy tehet ilyet?
Nekem meg gyerekem van, szóval...?
Szóval, mit akarsz most csinálni?
Lecsapod Kwon Gi Seok kezéről?
Nos, csak úgy kérdem...
De hát Jeong In-ssi sem csak barátként szereti, szóval...?
Akkor szakítania kellene Gi Seok-kal.
Nekem nem számít.
Mi ez a baromság?
Kezdettől fogva tudtam a barátjáról,
úgyhogy akkor kellett volna feladnom.
Ti is tudjátok, hogy nem könnyű egy nőnek elfogadnia a helyzetem.
Önzés lenne azt kérnem, hogy válasszon engem.
Mégis, nem gondolod, hogy döntenie kellene?
Pontosan ezt mondom én is.
Maga a tény, hogy ott vagyok az életében, nagyon nehéz a számára.
Nem akarom még jobban megnehezíteni.
HAMAROSAN KEZDŐDIK A 14. RÉSZ
- 14. RÉSZ -
Hol vagy?
Hé, bocs, de nem úgy néz ki, hogy az igazgató egyhamar elmegy.
Azt mondtad, csak vacsorázni fogsz.
Ez volt a terv,
de más munkatársak is csatlakoztak, úgyhogy komolyabbra fordult.
Találkozzunk inkább holnap, rendben?
Meghívlak egy kellemes vacsorára.
Olyanként, akinek van munkája,
én sem kívánom, hogy a barátnőd legyen az elsődleges.
De mindig, ha történik valami,
velem mondod le a találkozót, vagy hagysz faképnél. Mégis mire magyarázzam ezt?
Mert nem nagy dolog?
Nem arról van szó. Gondolom, azért van így, mert mindig olyan megértő voltál.
Szóval, az én hibám?
Ne forgasd ki a szavaimat, jó?
Rendben, megértettem.
Nem fordul elő többet. Így most jó?
Ez az a "szerelem", amiről beszéltél?
Rendben, máris megyek.
Belefáradtam, hogy újra meg újra keresztülmenjek ezen.
Mindig mindent ímmel-ámmal csinálsz, és akkora feneket kerítesz hozzá.
Miért kell folyton könyörögnöm?
Menj haza, és várj meg. Mindjárt ott leszek, rendben?
Ez nem változtat semmin.
- Azt akartam mondani... - Megmondtam már,
nem szakíthatunk.
Ami mostanáig összetartott minket, az csupán a bizonytalanság.
Tudom, hogy személyesen kellene beszélnünk.
Találkozzunk mihamarább. Személyesen zárjuk le.
Mondtam, hogy kezdjük újra, nem?
Hogy jobban fogok igyekezni.
Legalább egy kis időt adhatnál, hogy meglássuk, mi lesz.
Ha folyton ismételgeted, hogy szakítani akarsz,
- mit tehe... - Hé, veszekedsz?
Hé, kivel beszélsz?
Gyere már be.
Igen!?
Hol vagy? Otthon?
Az irodában.
Holnap lesz a könyvklubos összejövetel, elő akartam készíteni pár dolgot.
Miért? Már el is váltatok egymástól Gi Seok-kal?
Nem tudtam ma találkozni vele. Munkatársi vacsorára ment.
Ehh. Tényleg nem semmi alak.
Mintha szándékosan kerülne, nem?
Nem tudom.
Máris indulok. Hol leszel?
- Már feljár hozzád? - Nem, dehogy.
- Hé, menjünk. - Mi az?
- Gyere már. Mennünk kellene. - Mondanom kell valamit Ji Ho-nak.
Nem, nem kell. Fogd be. Megyünk.
Nem hiszem, hogy itthon van a barátnője.
Mindjárt hazaér.
Nem tudja az ajtókódját?
- Vacsorázott már? - Igen.
- Akkor hagyjuk. - Menjünk el enni valamit.
De már vacsorázott.
Majd nézem, ahogy maga vacsorázik.
De nem hív meg rá?
Nincs nálam pénztárca.
Ha lenne sem hívna meg.
Tessék a tésztájuk.
Parancsoljanak.
- Köszönjük. - Nincs mit.
- Fűszerezzék kedvükre. - Rendben, köszönjük.
- Köszönöm. - Jó étvágyat.
De jól néz ki!
Tényleg meg tudja enni mindkettőt?
Egy falatot sem kap belőle.
Mondtam, hogy nézni fogom, ahogy eszik.
Ez így olyan, mintha állatkerti attrakció lennék.
Ji Ho-ssi, a barátai...
Semmi gond. Röviden beavattam őket.
Mit mondtak?
Csodálkoztak ugyan önön, de valószínűleg rajtam még jobban meglepődtek.
Tényleg sosem akart párkapcsolatot?
Azt nem mondanám,
de sosem gondolkodtam rajta, vagy tettem érte bármit.
Min gondolkodik?
Tessék? Semmin.
Ami a történetemet illeti... elmondok majd később mindent.
De tényleg még csak meg sem kínál?
Rendben, nagylelkű leszek. Egyen hát egy falatot.
Ne hozz többet köreteket.
Alig eszünk itthon, úgyhogy sosem fogy el.
Problémáitok vannak, igaz?
Kérdezzem meg Nam vejünktől?
El fogunk válni.
Jelenleg külön élünk.
Nem hajlandó aláírni a papírokat, ezért...
Miért akarsz elválni?
Nem érdekes.
Minden tiszteletem a tiéd, amiért ilyen sokáig kitartottál.
Ne haragudj.
Nos...
Mi a helyzet a munkáddal?
Ugye, nem kell felmondanod, ha kiderül?
Nem igazán. De már beadtam a felmondásomat.
Bár még nem fogadták el.
Nem mintha kudarcot vallottál volna a munkáddal. Miért mondanál fel?
Tovább akarok tanulni.
És azon gondolkodom, hogy egy időre befogadom Jae In-t.
Jae In-t? Miért?
Anya. Maradj itt.
- Si Hoon-ssi, az any... - Itt vagy hát!
Miért nem vetted fel...
- Úgy volt, hogy felhív... - Anya.
- Menj be a szobába. - Rendben, majd én...
Hallottam, hogy nem éltek együtt.
Még ha meg volt is beszélve, mégis mi a csodát művelsz?
Meg kell beszélnem valamit Seo In-nel.
Akkor udvariasabbnak kellene lenned.
Egyfolytában nyomtad a csengőt, és úgy szólongattad, mintha szidást érdemelne.
Ennyire modortalan vagy?
Csalódtam benned.
Biztos vagy te abban, hogy helyre akarod hozni a dolgokat köztetek?
Ha így folytatod, nem is akarom, hogy együtt maradjatok.
Teszek róla, hogy elváljatok.
Lefelé menet.
Alagsor, második szint.
Az ajtó záródik.
Túl fogunk jutni ezen.
Szeretlek.
Köszönöm.
Ha jobban belegondolok,
még az ilyesmit sem mulasztod el soha megköszönni.
Ez nagyon nem vall rád.
Maradj csak a megszokott énednél.
Nyilván ideges vagyok.
Elismerem, hogy túlságosan elkényelmesedtem.
Sokszor beszéltem róla,
de sosem képzeltem, hogy szakítunk.
Ennek ellenére emlegetted folyton a szakítást?
Tudod, milyen vagyok. Lobbanékony természetem van.
Nincs értelme a múlton lovagolni.
- Mi... - Nem egyezhetem bele.
- Oppa. - Próbáljuk meg helyrehozni.
Ha azután sem működik, elfogadom.
Az apám találkozni akar veled.
Nem én kértem tőle.
Kérdezd csak meg tőle.
Ő kérte, hogy vigyelek el.
Ha nagyon kényelmetlen neked, majd beszélek vele.
Nem kell.
Találkozom vele.
Oppa.
Nem kell eljönnöd, amikor apukáddal találkozom.
Inkább egyedül találkoznék vele.
Csak magamról fogok beszélni. Ezért kérem.
Hadd találkozzak vele egyedül.
Rendben. Akkor legyen úgy.
Segíti a bélmozgást, ezért étkezések előtt szedje.
- Szedtem már, úgyhogy ismerem. - Értem.
- Szép napot! - Köszönöm. Önnek is.
- Szép napot! - Szép napot!
- Sokan voltak? - Nem.
Az az új udon kifőzde ott a kereszteződésnél nagyon jó.
Ki kellene próbálnom.
Holnaptól ehetnétek együtt.
Nem, pletykálni fognak.
Nem rólam, Ye Seul-ról.
Rólam?
Nos... az itteni boltosok nagyon pletykásak.
Szóba sem fogsz állni velünk,
ha párkapcsolatba kezdesz?
Ehh, hagyjon már.
Randizik valakivel?
Nem, dehogy.
- Jó napot! - Ó, Eun Woo az!
Eun Woo van itt.
- Jó napot! - Jó napot!
Eun Woo, de örülök, hogy látlak!
Jó napot!
Milyen nagyfiú lettél!
Eun Woo!
Anya, egyél csak. Majd visszajön, ha kér még.
Úgy hangzol, mintha már 10 gyereket felneveltél volna.
Te rosszabb voltál, anya.
Kiskoromban azt hittem, talált gyerek vagyok.
Olyan szigorú voltam hozzád,
de Eun Woo-val nem tudok az lenni.
Ma is, amint azt mondta, látni szeretne téged, már indultunk is.
Tudom, hogy nem könnyű nektek apával.
Ne mondd ezt.
Ha nem lenne Eun Woo,
apád meg én halálra unnánk magunkat.
Nem fogom túl hosszúra nyújtani. Tartsanak ki még egy kicsit.
Ne mondogasd ezt, kérlek.
Ami azt a könyvtári sunsengnim-et illeti...
Hallottam, hogy nő.
Csak egy ismerősöm.
Értem.
Nos...
Van valaki, akivel szeretnélek összehozni.
Csak azért említem, hátha érdekel.
Ha nem, akkor ne aggódj miatta.
Beleszerettem valakibe.
Nem mondom azt, hogy máris lesz belőle valami...
Jaj...
Mi a baj?
Csak annyira boldog vagyok, hogy ezt hallom.
Köszönöm!
Tessék.
Eun Woo nem érti majd, mi történt.
Mindig úgy beszélt, mint aki örökre egyedül marad.
Hogy ne sírnék?
Ha majd azt mondja megnősül, ki fogod sírni a szemeid!
Gondolod, hogy eljöhet az is?
Nem mertem kérdezni, mert attól féltem azzal balszerencsét hozok.
Gondolod, hogy neki is van egy gyereke?
Az kissé kihívás lenne, ha az övé idősebb már, nem?
Na és aztán?
Mindaddig, amíg ők együtt akarnak maradni...!
Nagyi, kérek jégkrémet.
Ó, renden. Majd én veszek neked jégkrémet. Menjünk.
Menjünk, menjünk!
Óvatosan.
Én indulok, uram.
Rendben, köszönöm.
Halló?
Jó napot kívánok, Lee Jeong In vagyok.
Lee Jeong In?
Ó, persze, Lee igazgató lánya, ugye?
Igen.
Hogy van?
Hallottam, hogy találkozni kíván velem.
Igen, így van.
De hogyhogy nem Gi Seok szervezi?
Egyedül szeretnék találkozni önnel.
Ha megengedi, szeretnék Gi Seok nélkül találkozni önnel.
Persze, legyen úgy.
Kérem, jelezze, hogy hol és mikor lenne önnek megfelelő, és én ott leszek.
Akkor, majd pár nap múlva
jelentkezi fogok.
Rendben. Várni fogom a hívását.
Rendben.
TISZTVISELŐI VIZSGAELŐKÉSZÍTŐK
Szia.
- Hol a táskád? - A teremben.
Mi járatban vagy itt ilyen későn?
Most váltam el a barátaimtól. Lógjunk együtt.
Nem, én inkább... tanulni fogok.
Tényleg?
Rendben. Akkor majd legközelebb.
Legközelebb is tanulnom kell majd.
Nem tanultam valami sokat mostanában, ezért kezdek kissé izgulni.
És én terhedre vagyok, ugye?
Miért így fogod fel?
Mert így hangzik.
Hát rendben.
Nem jövök többet.
De ha meg mersz bukni a vizsgán, kinyírlak.
Krémezd be egy kicsit az arcod.
Park Yeong Jae lepattintott.
Ha nem teszi le a vizsgát,
az összes haját kitépem.
Nem akar találkozni veled?
Aha. Azt mondta, tanulnia kell.
Ejtened kellene a patikust.
Nem lehetek én az egyetlen, akit dobtak.
Unni.
Anya aggódik miattad.
Majd biztosítom róla, hogy jól vagyok.
Minden rendben. Valószínűleg csak a vizsgára akar koncentrálni.
Nem tudom, nem miattam van-e.
Yeong Jae nem az a típus, aki másokat hibáztatna, és kifogásokat keresne.
Ne aggódjon miatta.
De remélem nem bántja nagyon a dolog Jae In-ssit.
Jae In tud az ön helyzetéről.
Ne haragudjon, így alakult.
Nekem nem probléma,
de ő biztosan nagyon megdöbbent.
Csak egy pillanatra.
Ő nagyon nyitott gondolkodású, úgyhogy megérti.
Most biztosan utál engem.
Nem, ő tényleg nem olyan.
Elmondtam édesanyámnak,
hogy beleszerettem valakibe.
És mit mondott?
Mi az?
Nem mondhatja el?
Sírva fakadt.
Biztosan nagyon meglepődött.
Ji Ho-ssi.
Biztosan nehéz időket élt át.
Mondtam, hogy anélkül találok utat önhöz, hogy fájdalmat okoznék.
Gondoskodom róla, hogy ne kelljen sóhajtoznia.
De én arról akarok gondoskodni, hogy magának ne kelljen gyötrődnie.
Ha nem okoz semmi bajt, én jól leszek.
Jó leszek önhöz.
Mindketten...
Mi ketten jók leszünk egymáshoz.
Hihetetlen.
Micsoda?
Maga meg én...
most már "mi" vagyunk.
Igen!?
Ebédelni is elmegyünk,
úgyhogy keress nekünk valami csendes helyet.
Ne olyat válassz, ahová nehéz eljutni.
Jó, rendben.
Ezek a Szülői munkaközösség javaslatai.
Ami azt illeti, igencsak merész a lányod.
Felhívott, és találkozót kért tőlem.
- Jeong In felhívta önt? - Nem tudtad?
Nem. Bocsásson meg, kérem.
Miért kérsz bocsánatot?
Úgy értem, ha találkozni készült önnel,
miért nem szólt nekem egy szót sem?
Egyedül akar találkozni velem.
Úgy értsem,
négyszemközt akart önnel találkozni?
Igen.
Egész izgatott vagyok.
- Pár perc, és rendelünk. - Hogyne.
Örülök, hogy megismerhetem. Lee Jeong In vagyok.
Örvendek.
Üljünk le.
- Foglaljon helyet. - Rendben.
Együnk előbb?
Ahogy ön jónak látja.
Nem igazán az evés kedvéért jöttünk, úgyhogy előbb beszélgessünk.
Biztos vagyok benne, hogy okkal akart egyedül találkozni velem.
Azt gondoltam, jobb ha egyedül jövök, mivel elsősorban a saját
gondolataimat és véleményemet szeretném megfogalmazni.
Hallottam, hogy elég régen ismerik már egymást Gi Seok-kal.
Négy éve vagyunk együtt.
Tudom, hogy ön nem fogad el engem.
Igen, elismerem, hogy ez sérti az önérzetemet,
és csalódást okozott nekem.
De végül is, nem a házasság gondolatával kezdtünk el randevúzni,
ezért ezt sosem mutattam ki igazán.
Ha végeztem, kidobok mindent.
Szóval, a dinós könyveken kívül nem vagy kíváncsi másra?
Sunsengnim.
Mondtam, hogy ő ma nincs itt.
Akkor miért jöttünk ide?
Könyveket olvasni.
Víz. Kérek vizet.
Rendben. Egy pillanat.
Ó, jó napot!
Jeong In ma szabadnapos.
Nem hozzá jöttem.
Á, az unokaöccsével van.
Mégis, olyankor kellett volna jönnie, amikor Jeong In is itt van.
- Jó étvágyat az ebédhez. - Rendben.
Hallottam önről néhány dolgot,
de a valóságban még egyenesebbnek és szókimondóbbnak tűnik.
Elnézését kérem, ha udvariatlannak tűntem.
Nem, szó sincs róla.
Az önálló véleményformálás jó dolog.
Volt egy olyan érzésem, hogy valamiképp az apja is tart öntől.
Ezt dicséretnek szántam.
Köszönöm, hogy nagyra tartja az apámat.
Mit akar ezzel mondani?
Hallottam, hogy nagyszerű ajánlatot tett neki.
Ön évek óta sikeresen irányítja az alapítványt,
a tény tehát, hogy úgy döntött, alkalmazza apámat a nyugdíjazása után,
mutatja, hogy mélyen megbízik benne, nem igaz?
A kapcsolatom ellenére oppával,
ön mégis ilyen döntést hozott,
amiért hihetetlenül hálás vagyok,
s megértettem, milyen fontos különválasztani a személyes érzéseket és a munkát.
Nem hívott Jeong In?
Fogd ezt, és menj.
Öt percenként kérdezel. Miért vagy ilyen izgága?
Te vagy az anyja. Te egyáltalán nem aggódsz?
Miért kellene aggódnom?
Nem mintha rossz fát tett volna a tűzre.
Tudod, hogy milyen lobbanékony. Aggódom, hogy esetleg udvariatlan lesz.
Szókimondó, az már igaz,
de nem lenne udvariatlan, vagy nyers.
Sokkal inkább te fogod elrontani.
Ha felhív, azonnal szólj nekem.
VÁRATLANUL, TE
Úgy tűnik, Gi Seok feleségül akarja venni magát.
Beszéltek erről egymással?
Volt róla szó, igen.
Ez nem úgy hangzott, mintha egy véleményen lennének.
Elnézést kérek.
Miért kér elnézést?
Én...
nem akarok összeházasodni.
Choi Liya angol felirata alapján fordította Anyeze
ONE SPRING NIGHT
Meg kell őt állítanunk, labdába sem rúg Gi Seok-kal szemben.
Ki tudná megállítani?
Láttad valaha is, hogy feladta volna, ha elhatározott valamit?
Eun Woo nem én vagyok.
Bármiben képes vagyok engedni, kivéve Eun Woo-t.
Sekinek sem bocsátok meg, aki bántja a fiamat.
Sajnálom, oppa.
Lecsapják a kezéről a barátnőjét. Hogy tudna reálisan gondolkodni?
Fogadok, hogy elborult az agya.
Oppa ott van? Valószínűleg Ji Ho-ssival akar találkozni.
Őszinte akarok lenni, és elmondani mindent.
Megtehetem?
Továbbra is viccelődni akar? Azt hiszi, bolond vagyok?
Igazat mondok. Miért mérges?
Úgy döntöttem, nem tűnődöm többé azon,
érdemes vagyok-e rá, hogy azt kérjem, legyen velem.
Egyszerűen csak szeretni fogom.
Rájöttem, hogy Yoo Ji Ho szívből szereti Lee Jeong In-t.